‎UN SERIAL NETFLIX
‎'Neața, tată!
‎E 7:35, după fusul orar lunar.
‎Sărbătorim ziua 47 aici, ‎pe vechea Doamnă Cenușie.
‎Cu sănătatea stau bine.
‎Alimentarea cu aer e…
‎ZIUA LUNARĂ 47
‎Și mai bună!
‎Azi voi strânge mostre ‎din Craterul Burrell.
‎Sper că totul e bine acolo și…
‎Închei transmisia.
‎Rahat!
‎Vai! Doamne!
‎Rahat!
‎STAȚIA LUNARĂ ‎01
‎ZIUA LUNARĂ 134
‎HARGREEVES ENTERPRISES ‎CĂTRE: TATA - DE LA: CU DRAG, LUTHER
‎ZIUA LUNARĂ 207
‎PASTĂ DE SOIA
‎ZIUA LUNARĂ 406
‎ZIUA LUNARĂ 972
‎GARD GEO DETECTAT
‎Refuzat! Ce naiba? Lună tâmpită!
‎TUB CRIOGENIC A13G5 ‎HARGREEVES, ABIGAIL - STATUS: DECEDATĂ
‎Doamne, capul meu…
‎Nu așa de tare!
‎Klaus? Klaus, unde ești?
‎Sunt aici. Nu te panica.
‎Nu e nevoie să se panicheze nimeni.
‎DOBITOC
‎- Știi cumva… ‎- Nu. Nimic.
‎Nici eu.
‎Da, ce mai noapte!
‎Da.
‎Vezi? Știam că ai ‎un pic din vechiul Ben în tine.
‎Acum încetează să mai fii îmbufnat ‎și mereu pe gânduri.
‎Nu-s mereu pe gânduri.
‎- Ben-er-ino. ‎- Nu-mi spune așa!
‎Făceam progrese.
‎- Cu ce? ‎- Cu numărul tău de tip dur.
‎Aseară! Îmi amintesc!
‎Ți-ai desfăcut chimonoul, mai știi?
‎Și mi-ai arătat cine ești cu adevărat.
‎Atâtea emoții înăbușite.
‎Eram beat.
‎Ești o persoană bună,
‎dar te străduiești să fii rău.
‎Te urăsc!
‎- Ba nu. ‎- Ba da.
‎- Ba da! ‎- Nu!
‎Mecanism de apărare clasic.
‎Îi alungi pe cei care țin la tine.
‎Exact ca tata.
‎N-ar strica ‎să încerci să-l cunoști mai bine.
‎Ai fi surprins să afli ‎câtă dragoste are de oferit.
‎Și are un plan de a salva universul.
‎Gata! O dată și gata!
‎Haide! Ben-eri…
‎Cu chimonoul deschis, iubire.
‎De ce?
‎Ce am făcut aseară?
‎Luther!
‎Felicitări!
‎E un miracol, asta e.
‎S-a gândit cineva ‎că tocmi Luther o să găsească
‎pe cineva care să-l atingă?
‎Tipul e o maimuță virgină din spațiu.
‎E greu să-i găsești pereche.
‎Ne gândim cu toții la asta. ‎E elefantul din cameră.
‎Îți doresc numai bine.
‎Nu e ziua ta. ‎Casă de piatră, prietene! Ai grijă.
‎Nu e timp.
‎Nu pot face asta fără tine. ‎Batem palma?
‎Cu cine naiba vorbește?
‎Ce punea la cale bătrânul?
‎Ai visat urât?
‎De ce ești aici?
‎De ce crezi? Să te hrănesc, copile.
‎Sunt sigur că, ‎după festivitățile de aseară,
‎un mic dejun consistent te-ar ajuta ‎să-ți începi ziua.
‎Totul e în ceață.
‎- Mai e ceva? ‎- Sincer, am niște îngrijorări.
‎De când îți pasă?
‎Îți amintesc ‎că nu sunt Hargreeves cu care ai crescut.
‎Da, împărtășim același ADN, ‎stil impecabil și maniere,
‎dar te asigur ‎că situația noastră e foarte diferită.
‎Fiind singura persoană trează la nuntă,
‎am avut ocazia unică ‎de a fi martor la cearta ta cu Allison.
‎E păcat să vezi ‎o familie chinuindu-se atât.
‎Familie.
‎Ce mai înseamnă și asta?
‎Familia e singura care ne cunoaște
‎în timp ce îndurăm ‎cele mai dure încercări.
‎Cred că ar trebui să conteze.
‎De ce nu-i spui asta lui Allison?
‎Iisuse!
‎E gata din clipă în clipă.
‎A fost o glumă.
‎Acum faci glume.
‎De fapt, ce vreau să discut e foarte grav.
‎Pot să te întreb ceva?
‎E o întrebare sexy?
‎Doamne, sper că nu.
‎Crezi că ești prea dur cu tata?
‎Ascultă, Sloane.
‎Am avut o relație ‎complicată cu tata, bine?
‎Cu tatăl meu. Cel cu care am crescut.
‎M-a mințit.
‎S-a folosit de mine
‎și eu i-am permis asta.
‎Ăsta e un alt Hargreeves. ‎Trebuie să-i dai o șansă.
‎Scuze, ușa era deschisă.
‎- Nu-ți face griji. Intră! ‎- Da.
‎- Scuze pentru mizerie. ‎- N-ai de ce.
‎Scuze.
‎Voiam să vin
‎și să-mi cer scuze.
‎Bine? Am fost ‎o soră de rahat în ultima vreme.
‎Știi, dacă împarți scuze, ‎Viktor ar trebui să fie primul pe listă.
‎Știu. Mă duc la el.
‎O iau de jos în sus.
‎Bine. Ei bine, te iert.
‎Bine.
‎Tata a convocat o întâlnire la amiază.
‎Veniți amândoi?
‎Am înțeles.
‎- Am înțeles ce faci. ‎- Are un plan.
‎- Care ar putea salva universul. ‎- Serios!
‎Vă rog, veniți! Amândoi.
‎- Nu. ‎- Vom fi acolo.
‎Super!
‎Bine.
‎Știi, chiar aș fi vrut ‎să nu fi făcut asta.
‎Cum te doare să auzi ce are de spus?
‎Nu subestima răul pe care-l poate face ‎la o întâlnire de familie.
‎Nu e același om.
‎Și tu nu ești același băiat.
‎Ești soțul meu.
‎Și orice decizi tu, îți voi fi alături.
‎- Bine. ‎- Bine.
‎Reginald.
‎Presupun că știi de ce sunt aici.
‎Ce-ar fi să nu mai pierzi timpul. ‎Îți spun direct „nu”.
‎Nu mă interesează deloc planul de rahat ‎pe care l-ai făcut.
‎Nu e așa de rahat cum îl descrii.
‎Pot să mă așez?
‎De fapt, aș dori să fiu singur.
‎Se pare că n-am șanse.
‎Dumnezeule!
‎Doar nu e Louis al XIII-lea.
‎Am băut și mai rele.
‎E impresionant, nu?
‎Atâtea feluri în care am fi putut ‎să o dăm în bară.
‎Asta e cea mai completă.
‎Eu mă simt ușurat.
‎De data asta, totul e permis.
‎Nu există comisie, niciun salt.
‎Nicio viață petrecută înnebunind
‎de disperarea de a vedea o față cunoscută.
‎Am văzut lumi sfârșind în moduri ‎care te-ar da gata, bătrâne.
‎Reginald Hargreeves, ‎nu încetezi să mă surprinzi.
‎Asta e o consolare.
‎Știi, după o vreme, sunt toate la fel.
‎Dar nu o uiți niciodată pe prima, ‎casa ta, păcatul originar.
‎Te întrebi mereu: „Am făcut destul ‎ca să-i salvez pe cei dragi?”
‎Și ai făcut?
‎Nu, dar speram ca voi, copiii, ‎să mă ajutați.
‎Iată.
‎Scuze, Reg. Am primit un mesaj din viitor.
‎Ce viitor?
‎Eu din viitor mi-am spus foarte clar
‎să nu salvez lumea asta.
‎Ești un ticălos arogant, nu?
‎„Tu din viitor.”
‎„Tu din prezent.”
‎Trecutul e la fel de misterios ‎ca viitorul.
‎Ți-ai mai distrus viața odată ‎fiindcă nu m-ai ascultat.
‎Ești gata să faci asta din nou?
‎Bine, vin la întâlnirea ta idioată.
‎Excelent!
‎Dacă-mi spui ce s-a întâmplat ‎cu tine în apartamentul Bivolul aseară.
‎Cu cine vorbeai? Cu Klaus? Cu Ben?
‎Cu nimeni. Eram singur.
‎Deși mă îndoiesc ‎că erai în stare să-ți amintești.
‎Ar trebui să mergem. ‎Nu vreau să întârzii la întâlnire.
‎M-aș mișca dacă aș fi în locul tău.
‎Mă ameninți?
‎Mergem?
‎Cinci! Da!
‎- Uite-l! ‎- Da!
‎Discursul de aseară!
‎M-ai făcut să lăcrimez, sentimentalule!
‎Mi-a plăcut mai ales când ne-ai numit ‎o familie legată de destin și iubire.
‎- A fost grozav. ‎- Bine. Ajunge!
‎Băutura și-a spus cuvântul.
‎Pe zi, sunteți deplorabili.
‎Și ziua voastră e ‎pe cale să se înrăutățească.
‎Scandinavii îi aveau ‎pe cei șapte adormiți.
‎Blackfoot, șapte stele.
‎Când eram băiat, ‎am auzit legenda celor șapte clopote.
‎Poveștile astea sunt la fel.
‎Satul e amenințat de inundații, ‎de incendii,
‎de o noapte fără sfârșit.
‎Un șaman își aduce ucenicii ‎într-o peșteră sacră.
‎Le spune că, dacă pot suna ‎cele șapte clopote magice,
‎satul va fi salvat ‎și totul reveni la starea inițială.
‎Reggie?
‎Ne lași cu frații Grimm ‎și să ne spui ce legătură au astea cu noi?
‎Există un adevăr în aceste mituri.
‎Nimeni nu poate nega ‎ce se întâmplă în jurul nostru.
‎Toată existența ‎va dispărea până la sfârșitul zilei,
‎dar, oricine sau orice ‎a legat spațiul și timpul,
‎au lăsat o cale de a pune lucrurile la loc
‎dacă universul s-ar confrunta ‎cu anihilarea totală.
‎Există un portal în univers.
‎Am construit un hotel în jurul lui,
‎iar pe partea cealaltă e răspunsul.
‎Și noi ce ar trebui să facem?
‎Mergem acolo, sunăm niște clopote ‎și reparăm lucrurile?
‎În afară de sarcasm, ai mare dreptate. ‎Cu excepția Păzitorului.
‎- Ce fel de păzitor? ‎- Genul care face asta.
‎- Avea o sabie. ‎- E o forță de luat în seamă.
‎Vezi? Aici mă pierzi.
‎Aici te pierde? ‎Pe mine, de la peștera sacră.
‎De ce au avut nevoie constructorii ‎„ușii din spate” de un păzitor?
‎Să o protejeze de cei care vor ‎să o folosească pentru mijloace infame.
‎Corect, Sloane.
‎E nevoie de toți ca să învingem ‎chestia care protejează clopotele.
‎Chiar crezi aiurelile lui?
‎Cum e asta mai nebunesc
‎decât servietele care călătoresc în timp ‎și asasinii cu măști de desene animate?
‎De fapt, cam are dreptate.
‎Mă bag.
‎Nu pot face asta fără tine.
‎Și eu.
‎Batem palma?
‎Dar unii dintre noi ar trebui să rămână.
‎Ca Lila.
‎Sau rămâi tu și eu mă duc.
‎Nu. E mai presus de noi toți. ‎Nimeni nu poate rămâne.
‎Voi, copiii mei, sunteți tot ce stă ‎între noi și uitare.
‎Suntem gata?
‎Eu zic să votăm.
‎Asta nu e o democrație.
‎El hotărăște.
‎Sunt de partea lui Viktor. Votăm.
‎Lumea se sfârșește ‎și vreți să numărați mâini?
‎Ne ceri să ne riscăm viața. ‎E corect să ne dai timp să discutăm.
‎În privat.
‎- Ce-ar fi să ne vedem aici într-o oră? ‎- De acord.
‎- Sigur. ‎- Mă rog!
‎„Lila ar trebui să rămână.” ‎De când iei tu decizii pentru mine?
‎- Încercam să mă asigur că… ‎- E vorba de copil?
‎Sigur că e vorba de copil, bine?
‎Dacă intru, s-ar putea să mor.
‎Dar dacă intrăm, ‎reușim și lucrurile revin la normal,
‎te vreau aici cu copilul nostru.
‎- Sunt mai bună în luptă decât tine. ‎- Ba nu, nu ești.
‎Lila, nu e un concurs, da? ‎Abia am scăpat data trecută, nu?
‎Slavă cerului că am putut închide ușa.
‎Îți imaginezi cum e să fii prinsă ‎în cealaltă parte cu el?
‎Nu e nevoie. Am fost acolo.
‎Bine. Deci o să rămâi.
‎Nicio șansă. Mă duc.
‎De ce nu pot să am dreptate? Măcar o dată?
‎Diego, ai zis că mă alegi pe mine, nu?
‎Ei bine, asta sunt eu. ‎O luptătoare. Exact ca tine.
‎Am spus-o crezând ‎că o să fii de treabă cu mine.
‎Dacă voiai pe cineva de treabă, ‎alegeai pe altcineva.
‎Viktor, stai!
‎Pentru ce? Ca să mă căsăpești din nou?
‎Eram beată aseară.
‎Nu trebuie să vii cu scuze. Înțeleg.
‎Sunt fratele tău cel mai puțin preferat. ‎Ți-am distrus viața…
‎Nu e asta… ‎Vrei să te oprești și să asculți, te rog?
‎Aseară aveai dreptate.
‎Claire și Ray nu mai sunt.
‎Dar dacă te urăsc nu îi va aduce înapoi.
‎Iar durerea mea…
‎nu îmi dă voie să te rănesc.
‎Dar e reală.
‎E ceva ce trebuie să port cu mine.
‎De aia, dacă nu…
‎dacă nu fac ceva, dacă nu acționez acum…
‎este încă un lucru care alunecă în neant.
‎Dacă rămânem aici,
‎murim.
‎Dar, dacă trecem prin portal, ‎am putea salva universul.
‎Îi putem salva pe toți.
‎Putem să lăsăm trecutul în urmă ‎și să continuăm împreună?
‎Poți să-mi dai asta?
‎Te iubesc.
‎Și eu te iubesc.
‎Salut!
‎Cât timp ne-a mai rămas?
‎Câteva ore.
‎Poate mai multe, poate mai puține.
‎Unde e Sloane?
‎A dat năvală în pivnița cu vin ‎pentru petrecerea de sfârșit de lume.
‎Cred că știți cum votați.
‎Ești binevenit să ni te alături.
‎Încă nu sunt sigur.
‎Am văzut aseară ceva ce nu trebuia să văd.
‎Diego și Lila. Da, uneori o fac pe scări.
‎Nu, l-am văzut pe tata.
‎Era în camera lui cu cineva. ‎Făcea o înțelegere.
‎Înainte să mă întrebi, ‎nu știu ce înțelegere era și cu cine.
‎Totul e în ceață.
‎N-am fost eu sau Sloane.
‎Eram ocupați cu alte lucruri aseară.
‎Înțeleg, Luther. Mulțumesc. ‎Toată lumea și-a tras-o aseară.
‎- Ben s-a cuplat? ‎- Concentrează-te, te rog!
‎Povestea despre clopote? ‎E ceva ce tata nu ne spune.
‎Gândește-te. ‎Când a fost bătrânul sincer cu noi?
‎Nu știu. A fost nemilos în recenziile ‎despre noi.
‎- Mereu mi-a dat cinci stele. ‎- Serios?
‎Sunt destul de mare ‎ca să am încredere în instinctul meu
‎și instinctul îmi spune că e o capcană.
‎De gândit.
‎Cred că știți deja cum voi vota.
‎Am trecut prin multe.
‎Toți am pierdut oameni…
‎Manechine…
‎Dar moartea lor trebuie să însemne ceva.
‎De aceea voi vota să merg cu tata.
‎Ce a spus ea.
‎Haideți să salvăm universul!
‎Din moment ce ea a acceptat, ‎eu votez să rămânem.
‎- Sunt de treabă? ‎- Nu vorbești serios.
‎E votul lui, Lila.
‎Klaus?
‎Sunt cu tata.
‎Bine, patru la unu.
‎Viktor?
‎Vreau să cred, bine? Chiar vreau.
‎Nu pot să scap de sentimentul ‎că nu știm în ce ne băgăm.
‎Nu, dar știm cu ce ne alegem ‎dacă nu o facem.
‎Trebuie să o facem împreună.
‎Viktor.
‎Ca o familie.
‎Nu poți să arunci cuvântul „familie” ‎cum vrei tu.
‎Nu e de ajuns.
‎Eu votez să rămânem.
‎Luther?
‎Am vorbit cu Sloane
‎și nu ne băgăm.
‎Vrem să petrecem timpul rămas împreună,
‎și nu să ne luptăm cu un tip cu o sabie ‎și să sunăm clopote.
‎Deci…
‎Egalitate. Patru pentru, patru contra.
‎Ai mai rămas tu, Numărul Cinci.
‎Am văzut viitorul ‎și mi-a spus să nu mă bag de data asta.
‎Eu votez să rămânem.
‎E timpul să ne acceptăm soarta.
‎Sunteți toți jalnici.
‎De ce nu putem intra acolo, ‎doar noi patru?
‎Ar însemna un eșec sigur.
‎Trebuie să fie șapte.
‎Copii…
‎Nu pot spune că sunt mulțumit.
‎Dar acum văd că vina pică pe mine.
‎V-am dezamăgit când erați tineri ‎și v-am dezamăgit acum.
‎Și, făcând asta,
‎am condamnat întregul univers.
‎Dacă cineva are nevoie de mine, ‎voi fi în curte…
‎așteptând sfârșitul.
‎Idioților!
‎A fost o scuză adevărată?
‎Nu și-a cerut niciodată scuze ‎pentru nimic.
‎Chiar mi-a fost milă de el.
‎Nu-ți face griji. O să treacă.
‎Și acum ce?
‎Așteptăm sfârșitul.
‎Ne mai vedem. A fost interesant.
‎Fir-ar!
‎Salut, tată!
‎Krug, 1968.
‎Un an excelent.
‎Da. Un ultim toast cu Sloane înainte de…
‎Mașina de gheață era stricată ‎la etajul nostru, așa că...
‎Ești bine?
‎Acesta e eșecul vieții mele.
‎Stau aici, uitându-mă la secole irosite,
‎totul pentru că un alt eu ‎a fost neîndurător cu copiii săi.
‎Ascultă, tată.
‎Nu e așa de simplu.
‎Ești greu de refuzat.
‎Știi asta?
‎Dar a trebuit.
‎Luther, universul se distruge.
‎Da, știu, dar mereu a fost ceva.
‎Am trăit toată viața pentru tine.
‎Am făcut tot ce ai vrut să fac.
‎Și n-o voi mai face.
‎Nici n-ar trebui.
‎Ești un om remarcabil, Luther.
‎În ciuda a ceea ce ți-am făcut,
‎sper că mă poți ierta.
‎Vrei?
‎Vrei să mă ierți, fiule?
‎Da.
‎Da, desigur.
‎Mulțumesc.
‎Îmi doresc doar ca actualizarea ta de sine
‎să fi putut veni ‎într-un moment mai bun pentru univers.
‎Nu înțeleg.
‎- Tată… ‎- Există o veche zicală, Luther.
‎Cea mai bună cale ‎de a aduce familia împreună e la o nuntă
‎sau la o înmormântare.
‎Am încercat una.
‎Acum e timpul pentru cealaltă.
‎Sloane!
‎Știu.
‎Tocmai acum când ai găsit iubirea. ‎E mare păcat.
‎Dar nu-ți face griji. O să am grijă de ea.
‎Tu…
‎Ce faci?
‎Mănânc cereale. Îmi refac pașii.
‎De ce?
‎Bătrânul ascunde ceva.
‎Se tot întâmplă asta.
‎- Adică? ‎- Allison și-a cerut scuze.
‎Și de ce e asta suspect?
‎Aseară la nuntă era gata să mă ia la palme
‎și azi-dimineață tot ce contează ‎e familia, tata și iubirea.
‎Nu știu. Ceva trebuie să se fi întâmplat ‎aseară, dar nu știu ce.
‎Nu mai e timp.
‎Nu pot face asta fără tine. Batem palma?
‎Cinci! Ce e?
‎- Era Allison. ‎- Unde?
‎Nu!
‎Doamne, Luther!
‎Ce s-a întâmplat?
‎S-a dus după gheață. Nu am putut…
‎Nu s-a întors.
‎Nu știu.
‎Trebuie să fi fost el. Păzitorul.
‎Are dreptate. Cine a făcut asta ‎a avut o lamă lungă și curbată.
‎Cum poți fi sigur?
‎Nu mă pricep la multe, însă la cuțite, da.
‎Copii, ce se întâmplă?
‎Doamne! Luther.
‎Dacă atacam primii, ar fi trăit.
‎Am avut o viață bună, bătrâno.
‎Oameni buni!
‎Ce facem cu Luther?
‎Nu mai avem timp! Kugelblitz e aici.
‎În pasaj! E singura cale!
‎Ai zis că rămâi.
‎L-au ucis pe Luther, da?
‎- Haideți! Mai repede! ‎- Nu-l putem lăsa!
‎Plecăm acum sau murim.
‎- Nu, vai! ‎- Trebuie să plecăm!
‎- Haide! ‎- Grăbiți-vă!
‎- Copii! Mai repede! ‎- Haideți!
‎Du-te!
‎- Haide! Ce mai aștepți? ‎- Nu s-a terminat!
‎Intră în tunel!
‎- Stai! ‎- Ce faci?
‎Ai făcut o treabă bună ‎să mă aduci înapoi în familie.
‎Ești mai degrabă o pacoste. ‎Îmi pare rău, Klaus.
‎Nu, tată!
‎Rahat!
‎Subtitrarea: Andra Foca